Author: ЦИГІЧКО Станіслав Олександрович

АНАЛІЗ РЕГУЛЯТОРНОГО ВПЛИВУ
до проекту Закону України “Про державні резерви”
I. Визначення проблеми
На сьогодні аналіз питань, які виникають у функціонуванні системи державного резерву, свідчить про наявність системних проблем.
Закон України “Про державний матеріальний резерв” та постанова Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1997 р. № 1129 “Про затвердження Порядку формування, розміщення та проведення операцій з матеріальними цінностями державного резерву” (Офіційний вісник України, 1997 р., число № 41, с. 60), а саме засади функціонування державного резерву, порядок його формування та використання ґрунтуються на застарілих принципах і не враховують сучасних змін у ситуації, в якій перебуває Україна; формування та використання державного резерву здійснюються без визначеної стратегії його розвитку.
Особливо гострим є питання фінансування операцій з матеріальними цінностями державного резерву. Протягом 30 років фінансування системи державного резерву здійснюється переважно за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету, тобто за рахунок надходжень від реалізації запасів самого державного резерву. При цьому частина цього джерела також використовується для вирішення питання відшкодування вартості зберігання матеріальних цінностей державного резерву.
Фінансове забезпечення управління матеріальними цінностями державного резерву здійснюється за бюджетними програмами “Керівництво та управління у сфері державного резерву” (КПКВК 1203010), “Обслуговування державного матеріального резерву” (КПКВК 1203020), “Накопичення (приріст) матеріальних цінностей державного матеріального резерву” (КПКВК 1203040), бюджетні призначення за якими встановлюються Мінекономіки як головному розпоряднику бюджетних коштів та Держрезерву як відповідальному виконавцю бюджетних програм.
Аналіз виконання запланованих показників за бюджетною програмою “Накопичення (приріст) матеріальних цінностей державного матеріального резерву” (КПКВК 1203040) свідчить про їх невиконання (відсотки виконання за 2019 рік становлять - 12, відповідно за 2020 рік - 2,2, січень - липень 2021 р. - 8, відповідно до проведеного аналізу результатів державного фінансового аудиту виконання бюджетних програм Держрезервом за період з 1 січня 2018 р. по 30 червня 2021 р., проведеного Держаудитслужбою).
Як наслідок, фінансових ресурсів, отриманих від реалізації матеріальних цінностей державного резерву, недостатньо для їх освіження і поповнення запасів, а також для відшкодування витрат за відповідальне зберігання.
Відсутність фінансових ресурсів для відшкодування витрат за відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву для підприємств системи державного резерву значно ускладнює їх фінансовий стан.
Аналіз стану запасів матеріальних цінностей державного резерву свідчить, що фактично за весь час існування державного резерву в Україні його запаси мають сталу тенденцію до зменшення і за кількістю позицій в номенклатурі, а також за обсягами в цілому. Так, за результатами перевірки стану запасів матеріальних цінностей державного резерву ще у 2000 році зазначалося, що за період, який перевірявся, відпуск матеріальних цінностей з державного резерву постійно перевищує кількість закладеного. Вивчення питання руху запасів матеріальних цінностей державного резерву підтвердило, що на сьогодні їх запаси перебувають в найгіршому стані з моменту створення Держрезерву.
Вирішення поточних питань надання державної підтримки галузям народного господарства з метою стабілізації національної економіки шляхом відпуску матеріальних цінностей з державного резерву без організації відповідного поповнення його запасів послабило спроможність Держрезерву забезпечувати виконання встановлених на законодавчому рівні призначень і фактично унеможливлює його участь у заходах, спрямованих на стабілізацію національної економіки у подальшому.
На стан запасів матеріальних цінностей державного резерву негативно впливають численні випадки незабезпечення їх збереження відповідальними зберігачами та неефективне управління запасами матеріальних цінностей державного резерву, особливо продовольчої групи товарів, внаслідок чого мають місце випадки прострочення строку придатності продукції, що не тільки унеможливлює реалізацію цієї продукції, але і вимагає додаткового фінансування для її утилізації. Зокрема, станом на початок 2022 року у державному резерві з понад нормативним строком зберігання обліковуються матеріальні цінності продовольчої групи (запаси консервів м’ясних, молочних та рибних, олії соняшникової, цукру) та медичного призначення.
Загострює проблемність ситуації негативний вплив на формування запасів державного резерву існуюча практика дублювання функцій органів виконавчої влади в частині створення запасів матеріальних цінностей. Номенклатура матеріальних цінностей державного резерву містить ряд позицій, запаси за якими також створюються іншими органами виконавчої влади та державними установами (вугілля, зерно тощо). Тобто фінансування витрат, пов’язаних із необхідністю створення та утримання запасів матеріальних цінностей у державному резерві для надання державної підтримки окремим галузям народного господарства або підприємствам, для яких виділяються фінансові асигнування з державного бюджету для створення запасів продукції на відомчому рівні, сприяє розпорошенню державних фінансових ресурсів та послабленню спроможності у наданні дієвої допомоги.
Таким чином, у сучасних умовах складної зовнішньополітичної ситуації питання обґрунтування встановлення критеріїв формування номенклатури та розрахунку рівнів накопичення матеріальних цінностей у державному резерві відповідно до сучасних стратегічних потреб країни з урахуванням фінансових спроможностей набуває додаткової гостроти та вимагає зважених, науково обґрунтованих підходів.
Окреме місце займають проблеми Держрезерву під час здійснення управління підприємствами, установами і організаціями, що входять до системи державного резерву. Зокрема, до сфери управління Держрезерву належить 13 державних організацій, одна державна установа та 22 державних підприємства, що провадять фінансово-господарську діяльність, сім суб’єктів господарювання, що надають послуги складського зберігання, дев’ять підприємств, що займаються зберіганням та переробкою зерна, п’ять комбінатів, що надають послуги з приймання, зберігання та відпуску нафтопродуктів, та один науково-дослідний інститут.
Суттєве зменшення обсягів запасів матеріальних цінностей державного резерву призвело до зниження завантаженості складських приміщень підприємств та організацій системи державного резерву.
При цьому необхідно відзначити високий рівень зношеності основних фондів державних підприємств. Так, переважна більшість з них перебувають в експлуатації 30 і більше років (відповідно до результатів державного фінансового аудиту виконання бюджетних програм Держрезервом за період з 1 січня 2018 р. по 30 червня 2021 р. Держаудитслужбою та звіту “Про результати аудиту ефективності управління матеріальними цінностями державного матеріального резерву” Рахункової палати, затвердженого рішенням Рахункової палати від 26 лютого 2019 р. № 4-4).
Такий стан основних фондів державних підприємств та організацій системи державного резерву потребує вжиття заходів, спрямованих на їх модернізацію, здійснення підвищення енергоефективності та енергонезалежності.
Зазначене є свідченням глибокої системної кризи системи державного резерву і вимагає вжиття термінових заходів, спрямованих на усунення недоліків, посилення ефективності її функціонування та відновлення запасів матеріальних цінностей.
Вивчення міжнародного досвіду свідчить про те, що інші країни створюють стратегічні резерви матеріальних цінностей як інструмент страхування від можливих ризиків ресурсних обмежень різного характеру - воєнних, техногенних, ринкових тощо. Державні резерви підтримуються у більшості розвинутих економік світу. Значні обсяги резервів створені та утримуються в США, країнах Європейського Союзу, Китаї. При цьому практика свідчить, що значні обсяги резервів можуть собі дозволити лише сильні, економічно спроможні держави.
Не викликає сумнівів необхідність зберігання в сучасних умовах запасів матеріальних цінностей в державному резерві. Водночас вимагає удосконалення здійснення самих процесів формування номенклатури, накопичення та підтримання в належному стані таких ресурсів.
Держрезерв завжди є важливим компонентом державної безпеки України. Державний резерв в сукупності з іншими складовими створює економічний та оборонний потенціал держави, що насамперед впливає на стабільність та добробут країни, впевненість громадян у соціальній захищеності.
Система державного матеріального резерву історично створювалась в умовах радянської територіальної глобалізації, суцільної державної власності та планової економіки. Ця епоха закінчилась у 1991 році. За цей час відбулись докорінні зміни у світових економіках, суспільних викликах та технологічних можливостях людства.
Так, чинні засади функціонування державного матеріального резерву, порядок його формування та використання ґрунтуються на застарілих принципах і не враховують сучасних змін у ситуації, в якій перебуває Україна, формування та використання державного резерву здійснюються без визначеної стратегії його розвитку. 
Разом з тим, підтримання в належному стані запасів державного резерву є важливим чинником у сфері забезпечення національної та економічної безпеки, який спрямований на поступове зміцнення економічної стійкості та посилення невразливості національної економіки до зовнішніх і внутрішніх загроз. 
Наведене свідчить про необхідність реформування системи державного резерву.
Саме ця ситуація обумовила необхідність пошуку Мінекономіки нових та дієвих механізмів функціонування системи державного резерву шляхом розроблення Стратегії реформування системи державного матеріального резерву на період до 2025 року, яка схвалена розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19.08.2022 
№ 771-р та Плану заходів з реалізації Стратегії реформування системи державного матеріального резерву на період до 2025 року, який затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.11.2022 № 1126-р.

Основні  групи, на які проблема справляє вплив:
Групи | Так | Ні
Громадяни | × |
Держава | × |
Суб’єкти господарювання, | × |
у тому числі суб’єкти малого підприємництва* | × |
II. Цілі державного регулювання
Метою прийняття проекту Закону України “Про державні резерви” (далі – проект Закону України) є забезпечення реформування діючої на сьогодні системи державного матеріального резерву.
Проект Закону України розроблено Міністерством економіки України відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2022 року № 771-р “Про схвалення Стратегії реформування системи державного матеріального резерву на період до 2025 року”, на виконання пункту 1 плану заходів з реалізації Стратегії реформування системи державного матеріального резерву на період до 2025 року, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2022 року № 1126-р.
Проектом Закону України передбачається удосконалити наступні аспекти:
розмежування державного матеріального резерву та мобілізаційного резерву, а також пропонується чітке визначення балансоутримувача як державного матеріального резерву так і балансоутримувачів мобілізаційного резерву та надати повноваження центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних резервів з перевірки наявності матеріальних цінностей державних резервів;
пропонується передбачити оновлені принципи та напрями формування номенклатури матеріальних цінностей;
пропонується законодавчо закріпити поняття резервування, порядок та критерії відбору резервантів;
пропонується удосконалити порядок проведення освіження матеріальних цінностей;
пропонується передбачити можливість зберігання палива на території країн Європи;
пропонується варіант штрафних санкцій, який надасть змогу посилити відповідальність та дозволить дисциплінувати суб’єктів господарювання;
пропонується передбачити, що рішення про застосування фінансових санкцій є виконавчим документом;
пропонується звільнити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних резервів від сплати судового збору;
пропонується створити захищену автоматизовану базу даних, відповідно до якої здійснюються зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення інформації, та формування звітності, з дотриманням вимог законодавства, яким врегульовано питання доступу до інформації з обмеженим доступом;
пропонується надати повноваження центральному органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного матеріального резерву щодо здійснення державного нагляду (контролю) за формуванням, зберіганням, освіженням, відпуском державних резервів.
III. Визначення та оцінка альтернативних способів досягнення цілей
1. Визначення альтернативних способів
Вид альтернативи | Опис альтернативи

Альтернатива 1
Збереження ситуації, яка існує на цей час
Спосіб оцінюється, як такий, що потребує вдосконалення

Призведе до збереження ситуації повільного та неефективного управління системою державного резерву, не забезпечення виконання такою системою функцій та завдань передбачених законодавством.

Альтернатива 2
Внесення змін до чинних нормативно-правових актів з питань реалізації матеріальних цінностей державного резерву
Спосіб оцінюється, як такий, що потребує вдосконалення

Цей спосіб не є доцільним, оскільки запропоновані проектом Закону України зміни носять комплексний характер, а тому їх впровадження потребуватиме фактичної заміни існуючих нормативно-правових актів.

Альтернатива 3
Прийняття Верховною Радою України проекту Закону України «Про державні резерви»

Прийняття проекту Закону України забезпечить можливість сталого функціонування та розвитку системи державного резерву у відповідності до стратегічних потреб України

2. Оцінка вибраних альтернативних способів досягнення цілей
Оцінка впливу на сферу інтересів держави
Вид альтернативи | Вигоди | Витрати

Альтернатива 1
Збереження ситуації, яка існує на цей час
Спосіб оцінюється, як такий, що потребує вдосконалення

-

Негативний вплив:
- Неефективне використання бюджетних коштів;
- забезпечення діяльності державних організацій, які не зберігають або не можуть зберігати матеріальні цінності державного матеріального резерву у тому числі мобілізаційного;
- неефективне управління системою державного матеріального резерву.

Альтернатива 2
Внесення змін до чинних нормативно-правових актів з питань реалізації матеріальних цінностей державного резерву
Спосіб оцінюється, як такий, що потребує вдосконалення

Негативний вплив:
- вирішення поточних питань та не вирішення проблем функціонування системи в цілому

Альтернатива 3
Прийняття Верховною Радою України проекту Закону України «Про державні резерви»

Позитивний вплив:
- забезпечення створення сприятливих умов для її сталого розвитку, створення достатнього рівня запасів матеріальних цінностей державного резерву, забезпечення належного зберігання, своєчасного освіження та оперативного відпуску за потребою;
- на зміни надходжень до бюджетів усіх рівнів.
- на кількість суб’єктів господарювання, що провадять діяльність у певній сфері;

-

__________
Оцінка впливу на сферу інтересів громадян
Вид альтернативи | Вигоди | Витрати

Альтернатива 1
Збереження ситуації, яка існує на цей час
Спосіб оцінюється, як такий, що потребує вдосконалення

-

-

Альтернатива 2
Внесення змін до чинних нормативно-правових актів з питань реалізації матеріальних цінностей державного резерву
Спосіб оцінюється, як такий, що потребує вдосконалення

-

Негативний вплив на:
- зайнятість, робочі місця

Альтернатива 3
Прийняття Верховною Радою України проекту Закону України «Про державні резерви»

Позитивний вплив на: 
- зайнятість, робочі місця

-

Вид альтернативи | Вигоди | Витрати

Альтернатива 1
Збереження ситуації, яка існує на цей час
Спосіб оцінюється, як такий, що потребує вдосконалення

-

-

Альтернатива 2
Внесення змін до чинних нормативно-правових актів з питань реалізації матеріальних цінностей державного резерву
Спосіб оцінюється, як такий, що потребує вдосконалення

-

-

Альтернатива 3
Прийняття Верховною Радою України проекту Закону України «Про державні резерви»

Позитивний вплив:
вплив на продуктивність та конкурентоспроможність суб’єктів господарювання;
вплив на інновації та розвиток;
вплив на доступ до фінансів.

-

Сумарні витрати за альтернативами | Сума витрат, гривень
Альтернатива 1. Сумарні витрати для суб’єктів господарювання великого і середнього підприємництва  згідно з додатком 2 до Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта (рядок 11 таблиці “Витрати на одного суб’єкта господарювання великого і середнього підприємництва, які виникають внаслідок дії регуляторного акта”) | 0
Альтернатива 2. Сумарні витрати для суб’єктів господарювання великого і середнього підприємництва згідно з додатком 2 до Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта (рядок 11 таблиці “Витрати на одного суб’єкта господарювання великого і середнього підприємництва, які виникають внаслідок дії регуляторного акта”) | 0
Альтернатива 3. Сумарні витрати для суб’єктів господарювання великого і середнього підприємництва  згідно з додатком 2 до Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта (рядок 11 таблиці “Витрати на одного суб’єкта господарювання великого і середнього підприємництва, які виникають внаслідок дії регуляторного акта”) | 0

IV. Вибір найбільш оптимального альтернативного способу досягнення цілей
Рейтинг результативності (досягнення цілей під час вирішення проблеми) | Бал результативності (за чотирибальною системою оцінки) | Коментарі щодо присвоєння відповідного бала
Альтернатива 1 | 1 | Цілі прийняття регуляторного акта не можуть бути досягнуті (проблема продовжує існувати)
Альтернатива 2 | 1 | Цілі прийняття регуляторного акта не можуть бути досягнуті (проблема продовжує існувати)
Альтернатива 3 | 4 | Цілі прийняття регуляторного акта можуть бути досягнуті повною мірою (проблема більше існувати не буде)
Рейтинг результативності | Вигоди (підсумок) | Витрати (підсумок) | Обґрунтування відповідного місця альтернативи у рейтингу
Альтернатива 1 | 1 | 1 | Альтернатива не забезпечує досягнення цілей регулювання. За відсутності вигод, кількість неврегульованих витрат залишається значною
Альтернатива 2 | 1 | 1 | Альтернатива не забезпечує досягнення цілей регулювання. За відсутності вигод, кількість неврегульованих витрат залишається значною
Альтернатива 3 | 4 | 4 | Альтернатива забезпечує досягнення цілей регулювання. За відсутності неврегульованих витрат, дозволяє досягнути максимальної кількості вигод.
Рейтинг | Аргументи щодо переваги обраної альтернативи/причини відмови від альтернативи | Оцінка ризику зовнішніх чинників на дію запропонованого регуляторного акта

Альтернатива 1

Не внесення змін до чинного Закону залишатиме прогалини у правовому врегулюванні сфери державного резерву, що в свою чергу не дозволить здійснювати ефективне управління такою системою.
Від такої альтернативи слід відмовитись.

Х

Альтернатива 2

Прийняття рішення щодо внесення змін до діючого Закону вирішує локальні питання та не вирішує проблем у функціонуванні системи державного матеріального резерву в цілому. 
Від такої альтернативи слід відмовитись.

Х

Альтернатива 3 | Прийняття законопроекту сприятиме врегулюванню проблем у функціонуванні системи державного матеріального резерву та реалізації державної політики у сфері державних резервів. | Х
V. Механізми та заходи, які забезпечать розв’язання визначеної проблеми
Реалізація проекту Закону України передбачає:
створення нового центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем’єр-міністра України - Міністра економіки і який реалізує державну політику у сфері державного резерву;
на базі державних установ, закладів та організацій (склади-холодильники) створення державних підприємств (для забезпечення їх самоокупності). Необхідно модернізувати складські потужності державних підприємств, що будуть задіяні в забезпеченні функціонування ефективної системи державного резерву (зберігання матеріальних цінностей державного резерву). Також слід запровадити в Україні спрощену систему відпуску у період надзвичайного та воєнного стану лікарських засобів, імунобіологічних препаратів (вакцин), медичних виробів та допоміжних засобів до них, високовартісного медичного обладнання;
відокремлення мобілізаційного резерву від державного резерву та здійснення його формування в межах резервів, що створюються органами виконавчої влади в межах затверджених мобілізаційних завдань;
уникнення практики створення запасів матеріальних цінностей іншими державними органами у складі державного резерву та надання переваги створенню спеціальних резервів цими державними органами під час формування таких запасів;
зміни до законодавства в частині формування оновленої номенклатури матеріальних цінностей державного резерву, яка забезпечуватиме можливість швидкого реагування держави у кризових ситуаціях і відповідатиме потребам населення і національної економіки за такими напрямами:
- енергетичний кошик (вугілля, газ, бензин, дизельне паливо);
- оборонний кошик (авіаційний керосин, моторні мастила, дизельне паливо, військові сухпайки, комплекти хімічного захисту);
- продовольчий кошик (білкові та супові суміші, замінники материнського молока, капсульовані харчові жири, БАДи, сублімовані овочі та фрукти, продукти тривалого зберігання, таблетки для очищення води);
- медичний кошик (критично важливі лікарські засоби, імунобіологічні препарати (вакцини), медичні вироби та допоміжні засоби до них, високовартісне медичне обладнання, в тому числі знеболювальні, антибіотики, антисептичні засоби, медичні вироби, необхідні для проведення оперативних втручань, екстреної іммобілізації, засоби індивідуального захисту тощо).
Запровадження нових підходів до зберігання матеріальних цінностей:
Енергетичний кошик
Паливо:
передача нафтобаз до НАК “Нафтогаз України” для забезпечення створення національного паливного оператора, якого пропонується зробити на базі конфіскованих державою нафтових активів та мереж автозаправних станцій. Депонування обсягів у національного паливного оператора шляхом оформлення смарт-карток - моніторинг незнижуваного залишку з активацією посиленого контролю на період надзвичайного чи воєнного стану;
передача на відповідальне зберігання приватним мережам нафтобаз та автозаправних станцій;
зберігання на території країн Європи.
Вугілля: зберігання на енергогенеруючих підприємствах.
Газ: зберігання в системі газових сховищ НАК “Нафтогаз України”.
Оборонний кошик
Передача на відповідальне зберігання на складах Міноборони та Збройних Сил.
Створення спрощеної системи відпуску на період надзвичайного чи воєнного стану.
Продовольчий кошик
Зберігання на складах системи державного резерву за умови підвищення ефективності роботи підприємств та за рахунок залучення державних та приватних операторів ринку.
Медичний кошик
Зберігання на складських потужностях державних підприємств сфери управління МОЗ, мережі аптечних закладів державної та комунальної форми власності, закладів охорони здоров’я, вітчизняних виробників як заброньований та постійно оновлюваний запас.
Діджиталізація систем звітності про наявність запасів матеріальних цінностей державного резерву, їх рух та облік.
VI. Оцінка виконання вимог регуляторного акта залежно від ресурсів, якими розпоряджаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи, які повинні проваджувати або виконувати ці вимоги
Прийняття регуляторного акта забезпечить визначення правових, організаційних та фінансово-економічних засад формування в Україні державних резервів та регулювання відносин у цій сфері, а також створить баланс інтересів держави та суб'єктів господарювання (як державного, так і приватного сектору економіки).
Впровадження та виконання вимог запропонованого проекту Закону України не потребує залучення додаткових ресурсів.
VII. Обґрунтування запропонованого строку дії регуляторного акта
Передбачається, що проект Закону України набирає чинність з дня, наступного за днем його опублікування.
Термін дії Закону України «Про державні резерви» не обмежений.
VIII. Визначення показників результативності дії регуляторного акта
Для оцінки результативності регуляторного акта не вбачається можливим визначити показники результативності у кількісній формі. Основні положення законопроекту спрямовані на впровадження ефективного правового регулювання сфери державних резервів.
Визначення орієнтовного розміру втрат та вигод для суспільства, пов’язаних з застосуванням проекту акта є неможливим. 
Якісним показником результативності запропонованого регуляторного акту можна визначити можливість забезпечення стратегічних потреб України, можливість надання гуманітарної допомоги  та забезпечення потреб держави в особливий період.
IX. Визначення заходів, за допомогою яких здійснюватиметься відстеження результативності дії регуляторного акта
Відстеження результативності дії регуляторного акта буде здійснюватися Міністерством економіки України.
Відстеження результативності дії регуляторного акта здійснюватиметься за допомогою статистичного методу та проводитиметься за допомогою статистичних даних на основі інформації щодо кількості суб’єктів господарської діяльності, які залучені до зберігання матеріальних цінностей державного матеріального резерву (відповідальні зберігачі, резерванти), постачальників матеріальних цінностей державного матеріального резерву тощо.
	Базове відстеження результативності дії регуляторного акта здійснюватиметься після набрання чинності регуляторного акта, але не пізніше дня, з якого починається проведення повторного відстеження дії результативності зазначеного акта.
Повторне відстеження результативності дії регуляторного акта здійснюватиметься через рік з дня набрання ним чинності.
Періодичні відстеження результативності здійснюватимуться раз на кожні три роки починаючи з дня закінчення заходів з повторного відстеження результативності цього акта.
Метод проведення відстеження результативності – статистичний.
Вид даних, за допомогою яких здійснюватиметься відстеження результативності – статистичні.
Цільові групи, які залучатимуться для проведення відстеження – суб’єкти господарської діяльності (установи та організацій незалежно від форми власності), що виконують державне замовлення з виготовлення, постачання матеріальних цінностей та зберігання таких цінностей в інтересах держави в особі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних резервів.

Заступник Міністра 
економіки України 								Ігор ФОМЕНКО